(Story) שיעור מספר 2: סיפור של פעם - בית קפה רצקי
(Geschichte) Lektion Nummer 2: Eine Geschichte der Vergangenheit – Retsky Café
(Story) Lesson number 2: A story of the past - Retsky Cafe
(Сюжет) Урок №2: История прошлого - Кафе Ретски
(故事)第二课:过去的故事 - Retsky Cafe
בואו נקשיב לסיפור
סיפור של פעם – בית קפה רצקי תל אביב היא עיר צעירה, רק בת מאה שנה.
"Let's"|Let's listen|||"of"||||Ratzki Cafe|||||young||||
Let's listen to the story of a time ago - Ratzaki Cafe Tel Aviv is a young city, only 100 years old.
לפני מאה שנה בימי המנדט הבריטי, האנגלים היו בארץ.
||||the British Mandate||the English people||
||||mandato||||
A century ago during the British Mandate, the English were in the country.
אז, טלפון ורדיו לא היו בכל בית ישראלי, אינטרנט, פקס וטלוויזיה לא היו בכלל.
||and radio|||||||fax machine||||
|||||||||fax||||
Back then, telephone and radio were not in any Israeli home, internet, fax and television were not at all.
הדרך היחידה לדעת מה קורה בארץ ובעולם הייתה – ללכת לבית קפה ולשמוע אנשים ש"יודעים הכול."
|||||||||||||who know everything|
||||||||||||||todo
The only way to know what's going on in Israel and around the world was to go to a cafe and hear people who "know everything."
בתי הקפה בתל אביב היו מקום מפגש.
The cafes in Tel Aviv were a meeting place.
אנשים נפגשו שם, שמעו חדשות מקומיות ועולמיות מישראל ומהעולם, וגם מה קרה ככה סתם אצל אנשים.
||||||and global news|||||"happened"|just like that|just like that||
People met there, heard local and world news from Israel and the world, and also what just happened to people.
למשל מה לבשה גב' דיזנגוף במסיבה האחרונה, מה אמרה גב' רבינוביץ' לבעל שלה על השכנה, מי דיבר עם מי, מי התנשק עם מי, מי הרביץ למי.
||wore|Mrs.|Dizengoff||||||Mrs. Rabinowitz||||the neighbor||||||kissed||||hit|
||||Dizengoff||||||Sra. Rabinovich|to the husband||||||||||||||
For example, what did Ms. Dizengoff wear at the last party, what did Ms. Rabinovich say to her husband about his neighbor, who talked to whom, who kissed who, who beat to whom.
ובין החדשות והשיחות היו גם אנשים שהזמינו משהו לאכול ולשתות, ולפעמים הם אפילו שילמו.
||||||"who ordered"|||||||
||and the conversations|||||||||||
And among the news and conversations were also people who ordered something to eat and drink, and sometimes they even paid.
אחד מבתי הקפה האלה היה קפה רצקי, שנמצא ברחוב ביאליק פינת רחוב טשרניחובסקי בעיר תל אביב.
|||||||located at||Bialik Street|||Tchernichovsky Street|||
|of the houses|||||Retski||||||Tshernichovsky|||
One of these cafes was Rocky Cafe, located on Bialik Street at the corner of Tchernichovsky Street in Tel Aviv.
צבי רצקי היה בעל בית הקפה הזה.
Tzvi Rezki||||||
Zvi Retzki was the owner of this cafe.
הוא היה אדם שמח ומאושר.
||||happy and content
He was a happy and happy man.
הוא אהב להכיר אנשים חדשים, לשבת איתם, לדבר איתם ולשתות איתם.
He loved meeting new people, sitting with them, talking to them and drinking with them.
בין המבקרים בבית הקפה שלו היו המשוררים המפורסמים ביאליק וטשרניחובסקי.
|the visitors|||||the famous poets||Bialik|and Tchernichovsky
|los visitantes|||||los poetas|famosos||Tchernichovsky
Among the visitors to his cafe were the famous poets Bialik and Tchernichovsky.
רצקי אהב לספר סיפורים לאורחי בית הקפה, ויותר מכול הוא אהב לספר, לחזור ולספר סיפורים על סבא שלו, זכריה.
||||"to the guests"|||"more than anything"|"more than anything"||||repeat||||grandfather||Zechariah
||||a los huéspedes||||||||||||||
Ratzaki liked to tell stories to the cafe's guests, and most of all, he loved to tell, repeat and tell stories about his grandfather, Zachariah.
זכריה נולד ברוסיה ובגיל 5 לקחו אותו בכוח, חטפו אותו לצבא של הצאר ניקולאי.
|||||||abducted||to the army||the Tsar|
||||||||||||Nicolás
Zachariah was born in Russia and at the age of 5 took him by force, kidnapped him to Tsar Nikolai's army.
25 שנה סבא שלי זכריה היה בצבא הרוסי, ולא זכר דבר מהעבר היהודי שלו.
|grandfather||Zechariah|||||||||
|||Zacarías|||||||||
For 25 years, my grandfather Zachary was in the Russian army, and could not remember anything about his Jewish past.
הוא חי והתנהג כלא-יהודי.
||behaved||
||and behaved||
He lived and acted as a non-Jew.
ערב אחד הוא ראה בחלון של אחד הבתים בעיירה קטנה ברוסיה נרות דולקים, והאב, ראש המשפחה, לבוש בבגדים לבנים, מחזיק בידו האחת כוסית יין.
||||in the window||||in the town|||||and the father|||dressed in|||||his one hand|small wine glass|
One evening he saw lighted candles in the window of one of the houses in a small town in Russia, and the father, the head of the family, dressed in white, was holding a glass of wine in one hand.
התמונה הזאת הזכירה לו משהו מהילדות.
The picture||reminded|||
This picture reminded him of something from his childhood.
הוא החליט להיכנס לאותו בית ודפק על הדלת.
|decided|to enter|||knocked||
|||||and knocked||
He decided to enter the same house and knocked on the door.
בחורה צעירה בת 17 פתחה לו את הדלת.
young woman||||||
A 01-year-old girl opened the door for him.
כשאבא שלה, הרב של המקום, ראה אותו, הוא הזמין אותו להיכנס ולשבת לאכול איתם.
||the rabbi||||||invited|||||
|||||||||||y sentarse||
When her father, the rabbi of the place, saw him, he invited him in and sat down to eat with them.
התחילה שיחה ביניהם.
started|conversation|
|conversation|
A conversation started between them.
Разговор начался между ними.
הרב התעניין לשמוע על זיכרונות הילדות של החייל הרוסי.
|||||childhood memories|||
The rabbi was interested to hear about the childhood memories of the Russian soldier.
החייל הסתכל בנרות ותמונות מן הילדות עלו בו.
|||and pictures||childhood||
||in the candles|||||
The soldier looked at candles and pictures of the girls came up.
הנרות הדולקים הזכירו לו את הנרות שאימא שלו הדליקה ביום שישי.
|the lit|reminded him of||||||||
|que están encendidos|||||||||
The lit candles reminded him of the candles his mother lit on Friday.
ברגע אחד הוא גילה את סוד החיים שלו.
"In a moment"|||discovered||||
In one moment, he discovered the secret of his life.
בעיניים של זכריה היו דמעות.
In the eyes||||tears
Zachary's eyes had tears.
כולם בכו מרוב התרגשות.
Everyone was crying with excitement.
זכריה נשאר בבית הרב.
Zechariah remained in the rabbi's house.
אחרי זמן קצר הוא התחתן עם הבת של הרב ואחרי הרבה שנים הם הפכו לסבא ולסבתא שלי.
||||||||||||||to my grandfather||
|||||||||||||||y abuela|
After a short time, he married the rabbi's daughter and after many years they became my grandparents.
אני אוהב לספר את הסיפור הזה שוב ושוב לאורחים שלי בבית הקפה.
||||||||to my guests|||
||||||||to the guests|||
I love telling this story over and over to my guests at the cafe.
סיפור מרגש, נכון?
An exciting story, right?
אם הסיפור אמיתי או לא - אף אחד לא יודע.
Ob die Geschichte wahr ist oder nicht – niemand weiß es.
Whether the story is real or not - nobody knows.