Карлсон грається в привида (1)
Carlson spielt einen Geist (1)
Carlson plays a ghost (1)
Carlson joue un fantôme (1)
Карлсон играет в привидение (1)
Carlson bir hayaleti oynuyor (1)
Аж наступного дня біля столу, коли всі обідали, тато й мама спитали Малого, як він опинився на даху.
The next day at the table, when everyone was having lunch, my mom and dad asked Maly how he ended up on the roof.
Ertesi gün herkes öğle yemeği yerken babam ve annem Maly'ye çatıya nasıl çıktığını sordular.
— Ти проліз у віконце на горищі?
- Did you get through the attic window?
- Tavan penceresinden mi girdin?
— спитала мама.
- Mom asked.
- Annem sordu.
[328]
[328]
— Ні, я полетів з Карлсоном, що живе на даху,— відповів Малий.
- "No, I flew with Carlson, who lives on the roof," Maly replied.
- Maly, "Hayır, çatıda yaşayan Carlson ile uçtum," dedi.
Мама й тато ззирнулися.
Mom and Dad looked at each other.
Annem ve babam birbirlerine baktılar.
— Ні, це вже занадто,— сказала мама.— Той Карлсон уже сидить мені в печінках!
- "No, that's too much," said my mother. "I've had enough of Carlson!
- "Hayır, bu çok fazla" dedi annem, "Carlson'dan bıktım artık!
— Слухай, Малий,— сказав тато,— ніякого Карлсона, що жив би на даху, не існує.
- "Listen, Maly," said Dad, "there is no Carlson who lives on the roof.
- "Dinle evlat," dedi baba, "çatıda yaşayan Carlson diye biri yok.
— Ні, існує,— сказав Малий.— Принаймні ще вчора існував.
- "No, it does," said Maly. "At least it did yesterday.
- Hayır, öyle," dedi Maly. "En azından dün öyleydi.
Мама похитала головою.
My mom shook her head.
Annem başını salladı.
— Добре, що скоро почнуться канікули і ти поїдеш до бабусі.
- It's good that the holidays will start soon and you will go to your grandmother.
- Tatillerin yakında başlayacak olması ve büyükannenizin evine gidecek olmanız güzel.
Може, хоч там уже
Maybe, at least there is already
Belki de, en azından, şimdiden
той Карлсон відчепиться від тебе.
Carlson will leave you alone.
Carlson seni yalnız bırakacak.
Малий зовсім забув, що його чекає таке лихо.
The boy had completely forgotten that he was facing such a disaster.
Çocuk böyle bir felaketle karşı karşıya olduğunu tamamen unutmuştu.
Його на ціле літо пошлють у село до
He will be sent to the village for the whole summer to
Bütün yaz boyunca köye gönderilecek.
бабусі!
Büyükanneler!
І він два місяці не побачить Карлсона!
And he won't see Carlson for two months!
Ve Carlson'ı iki ay göremeyecek!
Взагалі в бабусі йому дуже подобається, там завжди так весело, гарно, але без Карлсона... А що, як Карлсон уже не житиме на їхньому даху, коли Малий повернеться додому?
In general, he likes it very much at his grandmother's house, it is always so much fun and beautiful, but without Carlson... What if Carlson doesn't live on their roof anymore when Maly comes home?
Genel olarak, büyükannesinin evini çok seviyor, her zaman çok eğlenceli ve güzel, ama Carlson olmadan... Ya Maly eve döndüğünde Carlson artık onların çatısında yaşamıyorsa?
Він сперся ліктями на стіл, обхопив голову руками й спробував уявити собі, як він житиме без Карлсона.
He leaned his elbows on the table, wrapped his arms around his head, and tried to imagine how he would live without Carlson.
Dirseklerini masaya dayadı, kollarını başının etrafına sardı ve Carlson olmadan nasıl yaşayacağını hayal etmeye çalıştı.
— Ти хіба не знаєш, що не можна класти лікті на стіл?
||||||||łokcie||
- Don't you know you can't put your elbows on the table?
- Dirseklerini masaya koyamayacağını bilmiyor musun?
— зауважила Бетан.
- Bethan noted.
- dedi Bethan.
— Стеж за собою!
- Take care of yourself!
- Kendine iyi bak!
— відрубав їй Малий.
- Maly answered her.
- Maly ona cevap verdi.
— Малий, прийми лікті зі столу,— сказала мама.— З'їси ще кучерявої капусти?
- "Take your elbows off the table, kid," said my mother. "Would you like some more curly cabbage?
- "Dirseklerini masadan çek evlat," dedi annem. "Biraz daha kıvırcık lahana ister misin?
— Ні, краще вмерти,— відповів він.
- No, it's better to die," he replied.
- Hayır, ölmek daha iyi," diye cevap verdi.
— Ох, як негарно,— мовив тато.— Треба казати:
- "Oh, how ugly," said my father:
- "Oh, bu çok çirkin," dedi babam:
"Ні, дякую".
"No, thank you."
"Hayır, teşekkür ederim."
"Чого це вони так командують хлопцем, що коштує сто тисяч мільйонів крон?"
"Why are they bossing around a guy worth a hundred thousand million crowns like that?"
"Yüz bin milyon kron değerindeki bir adama neden böyle patronluk taslıyorlar?"
—
подумав Малий, але вголос не вимовив цього.
Malyi thought, but did not say it out loud.
Maly düşündü ama bunu yüksek sesle söylemedi.
Натомість він сказав:
Instead, he said:
Onun yerine, dedi ki:
— Ви ж самі чудово розумієте, що коли я кажу: "Краще вмерти", то маю на думці: "Ні, дякую".
- You understand perfectly well that when I say: "I'd rather die," I mean: "No, thank you."
- Çok iyi anlıyorsunuz ki: "Ölmeyi tercih ederim" derken ciddiyim: "Hayır, teşekkür ederim."
[329]
— Але виховані люди так не кажуть,— мовив тато.— А ти хіба не хочеш стати вихованою людиною?
- "But well-mannered people don't talk like that," said my father. "Don't you want to become a well-mannered person?
- "Ama terbiyeli insanlar böyle konuşmaz," dedi babam. "Sen terbiyeli bir insan olmak istemiyor musun?
— Ні, тату, я хочу стати таким, як ви,— сказав Малий.
- "No, dad, I want to be like you," said Maly.
- Maly, "Hayır baba, ben de senin gibi olmak istiyorum," dedi.
Мама, Боссе і Бетан зареготали.
Mom, Bosse, and Bethan burst out laughing.
Annem, Bosse ve Bethan kahkahalara boğuldular.
Малий не зрозумів, чого вони регочуть, та йому здалося, що сміються з його тата, а цього вже він не міг стерпіти.
The boy didn't understand why they were laughing, but he thought they were laughing at his father, and he couldn't stand it.
Çocuk neden güldüklerini anlamadı ama babasına güldüklerini düşündü ve buna dayanamadı.
— Еге ж, я хочу бути таким, як ви, тату, бо ви дуже гарні,— сказав він, ніжно дивлячись на батька.
- "Yes, I want to be like you, dad, because you are very handsome," he said, looking at his father tenderly.
- "Evet, senin gibi olmak istiyorum baba, çünkü sen çok yakışıklısın," dedi babasına şefkatle bakarak.
— Дякую, синку,— сказав тато.— Але як же це так, що ти не хочеш більше кучерявої капусти?
- "Thank you, son," said my father, "but how come you don't want any more curly cabbage?
- "Teşekkür ederim oğlum," dedi baba, "ama neden daha fazla kıvırcık lahana istemiyorsun?
— Ні, краще вмерти!
- No, it's better to die!
— Та вона дуже корисна,— сказала мама.
- But it is very useful," said my mother.
- Ama çok faydalı" dedi annem.
— Мабуть, що так,— погодився Малий.— Я давно помітив: що їжа несмачніша, то
- I've noticed for a long time that the more tasteless the food is, the more
- "Sanırım öyle," diye kabul etti Maly. "Uzun zamandır fark ediyorum ki, yemek ne kadar tatsızsa
вона корисніша.
It is more useful.
Daha kullanışlıdır.
Хотів би я знати, чому всі ті вітаміни є тільки в тому, що несмачне?
I'd like to know why all those vitamins are only in something that's tasteless.
Tüm bu vitaminlerin neden sadece tatsız bir şeyin içinde olduğunu bilmek istiyorum.
— А ти б, звичайно, хотів, аби вітаміни були в шоколаді та жувальній гумці?
- Would you rather have vitamins in chocolate and chewing gum?
- Vitaminlerin çikolata ve sakızda olmasını mı tercih edersiniz?
—
глузливо зауважив Боссе.
Bosse said mockingly.
Bosse alaycı bir şekilde söyledi.
— Давно вже ти нічого не казав такого розумного,— відповів йому Малий.
- "It's been a long time since you said anything so clever," Maly replied.
- "Bu kadar akıllıca bir şey söylemeyeli uzun zaman oldu," diye cevap verdi Küçük Olan.
Після обіду Малий пішов до своєї кімнати.
After lunch, Maly went to his room.
Yemekten sonra Maly odasına gitti.
Він усім серцем бажав, щоб
He wished with all his heart that
Tüm kalbiyle diledi ki
якнайшвидше прилетів Карлсон.
Carlson arrived as soon as possible.
Carlson mümkün olan en kısa sürede geldi.
Адже Малому невдовзі доведеться поїхати з міста, тому він хотів тепер частіше зустрічатися з Карлсоном.
After all, Malyi would soon have to leave the city, so he wanted to meet with Carlson more often now.
Ne de olsa Maly yakında şehirden ayrılmak zorunda kalacaktı, bu yüzden Carlson'la artık daha sık görüşmek istiyordu.
Карлсон, певне, вгадав його бажання, бо відразу прилетів, тільки-но Малий визирнув у вікно.
||zgadł|||||||||||
Carlson must have guessed his wish, because he immediately flew over as soon as Maly looked out the window.
— У тебе сьогодні немає гарячки?
- Are you not running a fever today?
— спитав Малий.
— У мене?
Гарячки?..
В мене її ніколи не буває!
I never have it!
Це тільки вмовляння.
It's just persuasion.
— Ти вмовив себе, що маєш гарячку?
- Have you convinced yourself that you have a fever?
— здивувався Малий.
- Malyi was surprised.
— Ні, я вмовив тебе, що маю гарячку!
- No, I convinced you I had a fever!
— відповів [330] Карлсон і задоволено
- Carlson answered [330] and was satisfied
засміявся.— Відгадай, хто найкращий у світі жартівник?
"Guess who is the best joker in the world?
Він ані миті не сидів на місці.
He never sat still for a moment.
Розмовляючи з Малим, він весь час сновигав по
Talking to Maly, he kept wandering around
кімнаті, обмацував усе, відчиняв дверцята, шухляди і з великою цікавістю оглядав кожну річ.
He would feel everything, open doors and drawers, and examine each thing with great interest.
— Ні, сьогодні в мене немає гарячки.
- No, I don't have a fever today.
Сьогодні я надзвичайно здоровий і маю бажання трохи погратися.
Today I am extremely healthy and have a desire to play a little.
Малий також був не від того, щоб трохи погратися.
The kid was also not averse to playing a little.
Проте насамперед хотів, аби мама, тато, Боссе і Бетан побачили нарешті Карлсона й перестали набридати йому розмовами про те, що Карлсон не існує.
But first and foremost, he wanted Mom, Dad, Bosse, and Bethan to finally see Carlson and stop bothering him with talk of Carlson not being real.
— Почекай мене трошки,— швидко сказав він,— я зараз вернуся.
- "Wait for me a little bit," he said quickly, "I'll be right back.
І він кинувся до вітальні.
And he rushed into the living room.
Боссе і Бетан, на жаль, щойно кудись пішли, зате хоч мама й тато сиділи у вітальні.
Unfortunately, Bosse and Bethan had just gone out, but at least Mom and Dad were sitting in the living room.
Малий схвильовано сказав їм:
The boy told them excitedly:
— Мамо й тату, ходім зараз же до моєї кімнати!
- Mom and Dad, let's go to my room right now!
Він не зважувався й згадувати про Карлсона — краще буде, як вони побачать його без попередження.
He did not dare to mention Carlson, as it would be better if they saw him unannounced.
— А може, ти посидиш із нами?
- Or maybe you'd like to sit with us?
— спитала мама.
- Mom asked.
— Ні, ви ходіть зі мною.
- No, you come with me.
Там ви щось побачите.
You will see something there.
Після недовгих переговорів Малому пощастило забрати маму й тата до своєї
After a short negotiation, Malyi was lucky enough to take his mom and dad back to his
кімнати.
Радий і щасливий, він відчинив навстіж двері — нарешті вони побачать Карлсона
He opened the door wide, happy and excited - they would finally see Carlson
Та !
Малий трохи не заплакав з розчарування.
The boy almost cried out of frustration.
Кімната була порожня, так само, як минулого разу, коли він хотів показати Карлсона.
The room was empty, just like the last time he wanted to show Carlson.
— То що ми маємо тут побачити?
- So what should we see here?
— спитав тато.
- Dad asked.
— Нічого особливого,— промимрив Малий.
- It's nothing special," Maly mumbled.
На щастя, тієї миті задзвонив телефон, отож Малому не довелось нічого
Fortunately, the phone rang at that moment, so Malyi didn't have to do anything
пояснювати.
Тато пішов говорити [331] по телефону, а мама згадала, що залишила в духовці солодкий пиріг, і поспішила до кухні.
Dad went to talk [331] on the phone, and mom remembered that she had left a sweet cake in the oven and hurried to the kitchen.
Малий зостався сам і сів біля вікна.
The boy was left alone and sat by the window.
Він був дуже сердитий на Карлсо-на і поклав собі сказати йому все відверто, коли той знов прилетить.
He was very angry with Carlson and made it a point to tell him everything frankly when he came back.
Проте ніхто не прилетів.
But no one came.
Натомість відчинилися дверцята шафи і звідти висунулось хитре Карлсонове обличчя.
Instead, the closet door opened and a sly Carlson face emerged.
Малий був страх який вражений.
The kid was so afraid that he was shocked.
— Що ти робив у моїй шафі?
- What were you doing in my closet?
— спитав він.
- he asked.
— Сказати, що я там висиджував курчат?
- Shall I say that I was hatching chickens there?
Коли ж ні!
Of course not!
Сидів і думав про свої гріхи?
Did you sit and think about your sins?
Теж ні!
Лежав на полиці й відпочивав?
Was it lying on a shelf and resting?
Оце воно й є!
That's what it is!
— відповів Карлсон.
- Carlson replied.
Малий відразу забув, що сердиться на нього.
The boy immediately forgot that he was angry with him.
Він просто зрадів, що Карлсон
He was just happy that Carlson
знайшовся.
— У твоїй шафі дуже гарно гратися в жмурки,— сказав Карлсон.— Може,
- "Your closet is a great place to play hide-and-seek," Carlson said,
пограємось, га?
Let's play, shall we?
Я знов ляжу на полицю, а ти шукатимеш мене.
I'll go back to the shelf, and you'll be looking for me.
І, не чекаючи згоди Малого, він зник у шафі.
And without waiting for Malyi's consent, he disappeared into the closet.
Малий чув, як він видряпувався на
The boy heard him scratching at the
верхню полицю.
top shelf.
— Ну, тепер шукай!
- Well, now look for it!
— гукнув Карлсон.
Малий відчинив дверцята навстіж і, звичайно, відразу побачив на полиці Карлсона.
The boy opened the door wide and, of course, immediately saw Carlson on the shelf.
— Фе, який ти поганий хлопчисько!
- Fe, what a bad boy you are!
— закричав Карлсон.— Міг же ти спершу
- Carlson shouted, "You could have done that first.
пошукати мене на ліжку, під столом чи десь-інде.
look for me on the bed, under the table, or somewhere else.
І щоб я грався з тобою!
And to play with you!
Фе, який ти поганий!
Тієї миті пролунав дзвінок біля вхідних дверей, і зразу мама з сіней гукнула: [332]
At that moment, the bell rang at the front door, and immediately my mother called out from the stables: [332].
— Малий, до тебе прийшли Крістер і Гунілла!
- Kid, Christer and Gunilla are here to see you!
Цього було досить, щоб Карлсон знов повеселішав.
This was enough to make Carlson cheer up again.
— Стривай, ми зараз пожартуємо з них,— прошепотів він Малому.— Зачини за
- "Wait, we're going to make a joke out of them," he whispered to Maly.
мною шафу!
Ледве Малий устиг зачинити дверцята, як увійшли Гунілла й Крістер.
Maly had barely closed the door when Gunilla and Krister entered.
Вони
мешкали на тій самій вулиці і вчилися в одному класі з Малим.
lived on the same street and studied in the same class as Malyi.
Малому дуже
подобалась Гунілла, і він часто розповідав мамі, яка вона "страшенно гарна".
liked Gunilla, and he often told his mother how "terribly beautiful" she was.
Крістера Малий також любив і давно вже пробачив йому ґулю на лобі.
He also loved Christer and had long ago forgiven him for the lump on his forehead.
Щоправда, вони з Крістером частенько билися, але після того знов лишалися друзями, як і були.
А втім, Малий бився не лише з Крістером, а майже з усіма дітьми з їхньої вулиці.
And yet, Maly fought not only with Christer, but with almost all the kids on their street.
Тільки Гуніллу він не чіпав ніколи.
— Як це сталося, що ти ще ні разу не набив Гуніллу?
- How did it happen that you've never stuffed Gunilla?
— спитала якось мама.
- My mom asked me once.
— Коли ж вона така страшенно гарна, що її ні за що бити,— відповів Малий.
- "If she is so terribly beautiful that there is no reason to beat her," Maly replied.
Проте Гунілла теж часом, могла добре допекти йому.
However, Gunilla could also give him a hard time at times.
От хоча б учора, коли вони
Just yesterday, when they
поверталися зі школи і Малий розповідав про Карлсона.
We were coming home from school and Maly was telling us about Carlson.
Гунілла почала сміятися й заявила, що все це вигадка.
Крістер підтримав її, тож Малий змушений був луснути його.
Christer supported her, so Maly was forced to break it.
Тоді Крістер у відповідь і шпурнув у Малого каменем.
Christer responded by throwing a stone at Maly.
[333]
Але тепер вони все-таки прийшли до нього в гості, і Крістер привів навіть свого песика Йофу!
But now they did come to visit him, and Christer even brought his dog Yofa!
Побачивши Йофу, Малий зовсім забув про Карлсона, що лежав у шафі на полиці.
"Немає в світі нічого кращого за собаку",— подумав він.
"There is nothing better in the world than a dog," he thought.
Йофа підстрибував і гавкав, а Малий обіймав його та гладив по голові.
Крістер стояв поруч і спокійно дивився, як Малий упадає біля собаки.
Christer stood next to him and calmly watched Maly fall down next to the dog.
Адже він знав, що Йофа — це його собака, тож нехай собі Малий хоч погладить і попестить його досхочу.
After all, he knew that Yofa was his dog, so he let the Kid pet him to his heart's content.
І раптом, саме як Малий захоплено бавився з Йофою, Гунілла, лукаво посміхаючись, спитала:
And suddenly, just as the Kid was enthusiastically playing with Yofa, Gunilla asked, smiling slyly:
— А де ж твій приятель Карлсон, що живе на даху?
- Where is your friend Carlson, who lives on the roof?
Ми думали, що він у тебе.
We thought you had it.
Аж тепер Малий згадав, що Карлсон лежить на полиці в шафі.
Проте він наперед не знав, що саме цього [334] разу затіває Карлсон, тому й не признався Крістерові та Гуніллі, що той є в кімнаті.
However, he did not know in advance what Carlson was up to this [334] time, so he did not tell Christer and Gunilla that he was in the room.
— Ось ти, Гунілло, вважаєш, що я все вигадав про Карлсона.
- You, Gunilla, think that I made up everything about Carlson.
Вчора ти казала, що він тільки моя вигадка...
Yesterday you said that he was just my imagination...
— А хіба ні?
- And why not?
— І Гунілла так зареготала, що на щоках у неї з'явились ямочки.
- And Gunilla laughed so hard that dimples appeared on her cheeks.
— Уяви собі, що ні,— заперечив Малий.
- "Imagine that I don't," Maly objected.
— Але ж ти його справді вигадав,— втрутився в розмову Крістер.
- But you really made it up," Christer interrupted the conversation.
— Ні, не вигадав,— стояв на своєму Малий.
- "No, I didn't," Maly stood his ground.
Він міркував, чи варто пробувати розв'язати суперечку словами, чи, може, краще відразу й не морочитись, а дати Крістерові як слід.
He wondered whether he should try to resolve the dispute with words, or whether it would be better not to bother right away and give Krister a proper chance.
Але не встиг він на чомусь зупинитись, як із шафи пролунало голосне й дзвінке:
But before he could dwell on anything, a loud and ringing sound came from the closet:
— Ку-ку-рі-ку!
- Cuckoo-ri-ri-ri!
— Що це?
- What is it?
— спитала Гунілла і з подиву аж роззявила червоного, як вишня, ротика.
- Gunilla asked and opened her mouth, red as a cherry, in surprise.
— Ку-ку-рі-ку!
— знов почулося з шафи.
- came from the closet again.
Наче справді співав півень.
It was like a rooster was really singing.
— У тебе що, в шафі живе півень?
- Do you have a rooster in your closet?
— здивувався Крістер.
- Christer was surprised.
Йофа почав гарчати.
Малий так реготав, що не міг вимовити й слова.
The kid was laughing so hard he couldn't say a word.
— Ку-ку-рі-ку!
- Cuckoo-ri-ri-ri!
— втретє почули вони.
- they heard for the third time.
— Я зараз відчиню шафу й погляну, що там,— сказала Гунілла.
- "I'll open the closet and see what's there," Gunilla said.
Вона відчинила дверцята й зазирнула всередину.
She opened the door and looked inside.
Крістер підбіг до неї і теж
Christer ran over to her and also
заглянув у шафу.
I looked in the closet.
Спочатку вони побачили тільки одяг, що там висів.
At first they saw only the clothes hanging there.
Але потім з
верхньої полиці до них долинув сміх.
The top shelf was filled with laughter.
Крістер і Гунілла поглянули туди й побачили товстого чоловічка.
Christer and Gunilla looked over there and saw a fat man.
Він зручно вмостився на полиці, підперши рукою голову, і помахував пухкенькою ніжкою.
|||||||||was swinging||
He sat comfortably on the shelf, propping his head up with his hand, and wiggling his chubby leg.
Його блакитні очі аж сяяли з радощів.
||||shone||
His blue eyes were shining with joy.
[335]
Гунілла й Крістер просто поніміли з подиву.
||||were stunned||astonishment
Gunilla and Christer were simply numb with surprise.
Тільки Йофа не переставав гарчати.
|||stopped|
Only Yofa did not stop growling.
Нарешті Гунілла отямилась і спитала:
||came to her senses||
Finally, Gunilla came to her senses and asked:
— Хто це?
- Who is this?
— Всього тільки невеличка химера,— відповів дивний чоловічок з полиці і ще
||small|chimera|||||||
- "Just a little chimera," said the strange man from the shelf, and then
швидше замахав ногою.— Химера, що лежить собі й відпочиває.
||||||||is resting
He swung his leg faster... A chimera lying there resting.
Одне слово — вигадка.
||fiction
In a word - fiction.
[336]
— То це... то це...— затинаючись, промурмотів Крістер.
||||stammering|muttered|
- "So this... this..." Christer stammered, stuttering.
— Вигадка, що лежить собі й співає по-півнячому,— відповів чоловічок.
|||||||cock-a-doodle-do||
- A fiction that lies there and sings like a rooster," the little man replied.
— То це Карлсон, що живе на даху!
- So it's Carlson who lives on the roof!
— прошепотіла Гунілла.
— whispered Gunilla.|
- Gunilla whispered.
— А хто ж іще, по-твоєму?
- Who else do you think?
Може, це стара пані Густафсон, що має дев'яносто два
Maybe it's old Mrs. Gustafson, who is ninety-two
роки, залізла сюди й заплуталась серед одежі?
years, climbed in here and got tangled up in the clothes?
Малий аж заходився від сміху — надто вже безглуздий вигляд мали розгублені
The boy was laughing, because the confused people looked so ridiculous.
Гунілла й Крістер.
— Вони, мабуть, поніміли,— насилу вимовив він.
- They must be numb," he said with difficulty.
Карлсон одним стрибком опинився на підлозі, підійшов до Гунілли й жартівливо
Carlson found himself on the floor in one jump, walked over to Gunilla, and jokingly said
ущипнув її за щоку.
pinched her cheek.
— А що це за вигадка?
- What kind of fiction is this?
— Ми...— почав Крістер.
- We..." Christer began.
— Тебе звати Август, а ще як?
- Your name is August, what else?
— перебив його Карлсон.
- Carlson interrupted him.
— Ні, я ніякий не Август,— відповів Крістер.
- "No, I'm not August," Christer replied.
— Чудово, підемо далі,— мовив Карлсон.
- Great, let's move on," Carlson said.
— Це Гунілла й Крістер,— пояснив Малий.
- These are Gunilla and Krister," explained Malyi.
— Просто дивно, як людям не щастить,— мовив Карлсон.— Та що зробиш — усі, на
- It's amazing how unlucky people are," Carlson said.
жаль, не можуть зватися Карлсонами.
Unfortunately, they cannot be called Carlson.
Він цікаво озирнувся й повів далі одним духом:
He looked around curiously and led the way with one spirit:
— А тепер я маю бажання трошки розважитись.
- And now I want to have some fun.
Нумо кидати стільці через вікно
Let's throw chairs through the window
абощо!
or something!
Малий не вважав, що це буде весела гра.
The kid didn't think it would be a fun game.
До того ж він був певний, що мамі й татові
Besides, he was sure that mom and dad
також не дуже сподобається така розвага.
will also not like this kind of entertainment very much.
— Ох, які ви старомодні, страшенно старомодні,— мовив Карлсон.— Ну, хай вам біс,
- "Oh, how old-fashioned you are, terribly old-fashioned," Carlson said,
тоді придумайте щось самі, щоб було весело.
then come up with something yourself to make it fun.
А то я не граюся,— додав він і ображено надув губи.
Otherwise, I'm not playing," he added and pouted his lips in offense.
[337]
— Авжеж, ми придумаємо щось інше,— благально сказав Малий.
- "Of course, we'll come up with something else," Malyi said pleadingly.
Але Карлсон, мабуть, таки насправді розгнівався на них.
But Carlson must have been really angry with them.
— Oсь я візьму та й полечу собі геть,— заявив він.
- I'm going to fly away," he said.
І Малий, і Крістер, і Гунілла
And Maly, and Krister, and Gunilla
розуміли, яке це буде для них лихо, тому хором почали вмовляти Карлсона, щоб він залишився.
realized what a disaster it would be for them, so they began to persuade Carlson to stay.
Карлсон якусь мить сидів насуплений і мовчав.
Carlson sat frowning and silent for a moment.
— Я ще не певний,— нарешті озвався він,— але,
- "I'm not sure yet," he finally said, "but I'm not sure,
може, я й залишусь, коли вона,— Карлсон тицьнув пухкеньким пальцем у Гуніллу,— коли вона погладить мене й скаже: "Любий Карлсоне".
"Maybe I'll stay when she"-Carlson jabbed a chubby finger at Gunilla-"when she pats me and says: "Dear Carlson."
Гунілла з радістю погладила його й попросила:
Gunilla stroked it with joy and asked for it:
— Любий Карлсоне, залитися з нами, ми неодмінно придумаємо якусь гру!
- Dear Carlson, stay with us, we'll definitely come up with a game!
— Ну гаразд,— погодився Карлсон,— нехай буде так.
- "All right," Carlson agreed, "let's do it.
Дітям полегшало на серці.
The children were relieved.
Проте ненадовго.
But not for long.
Мама й тато Малого звичайно
Maly's mom and dad, of course
щовечора виходили на прогулянку.
We went for a walk every evening.
І ось тепер мама гукнула з сіней:
And now my mother called out from the hayloft:
— Малий, ми йдемо!
- Kid, we're coming!
Крістер і Гунілла можуть побути в тебе до восьмої, а потім ти
Christer and Gunilla can stay with you until eight, and then you
лягай спати.
Go to bed.
Коли ми повернемось, я зайду віддати тобі на добраніч!
When we get back, I'll come by to say goodnight!
І діти почули, як у сінях зачинилися двері.
And the children heard the door close in the hayloft.
— Вона не сказала, до котрої години мені можна сидіти,— мовив Карлсон і знов
- "She didn't tell me what time I could stay until," Carlson said, and again
насупився.— Я не [338] хочу гратися, коли до мене ставляться так несправедливо.
I don't want to play when I'm treated so unfairly.
— Ти можеш бути в мене, скільки захочеш,— сказав Малий.
- You can stay with me as long as you want," said Malyi.
Карлсон насупився ще дужче.
Carlson frowned even more.
— А чому мене не випровадять звідси о восьмій, як інших?
- Why won't I be escorted out of here at eight like the others?
Ні, я не граюся!
No, I'm not playing!
— Гаразд, я попрошу маму, щоб вона випровадила й тебе додому о восьмій,— поспішив запевнити його Малий.— А ти не придумав, чим би нам розважитись?
- "Okay, I'll ask Mom to walk you home at eight," the Kid hastened to assure him. "Have you thought of anything to entertain us?
І раптом поганий настрій у Карлсона як водою змило.
Suddenly, Carlson's bad mood washed away like water.
— Ми будемо гратися в привида й лякати людей,— запропонував він.— Ви не уявляєте собі, що я можу зробити з самим тільки простирадлом.
- "We'll play ghost and scare people," he suggested. "You can't imagine what I can do with just a sheet.
Якби кожний, кого я налякав до смерті, давав мені за це по п'ять ере, то я міг би купити собі цілу купу шоколаду.
If every person I scared to death gave me five ere for that, I could buy myself a whole bunch of chocolate.
Адже я найкращий у світі привид!
After all, I am the best ghost in the world!
— додав Карлсон, і очі в нього радісно заблищали.
- Carlson added, his eyes sparkling with joy.